ПОЕТИКА ЯК ХОРЕЯ ТА АРЕТЕЯ: СИНКРЕТИЗМ МУЗИКИ І. СТРАВІНСЬКОГО - Ареф'єва, Єлизавета (УКРАЇНСЬКА КУЛЬТУРА : МИНУЛЕ, СУЧАСНЕ, ШЛЯХИ РОЗВИТКУ, 2019)
Категорії «хорея» та «аретея» дають можливість наблизитися до образу музики І. Стравінського в контексті його синтетизму та синкретизму. Йдеться про те, що Стравінський за своєю природою, походженням як композитор синтетичного типу тяжів до синкретизму, тобто до не розкладений на будь- які елементи синтез, які у нього вбудовуються у твір і починають жити як реалії музичного буття. Стравінський – неофіт у релігійній музиці, його релігійність, як і у багатьох філософів, художників Срібного віку склалася як заперечення стихійного атеїзму та позитивізму. Звідси такий «язичницький похід» у давнину, дохристиянську культуру.