УКРАЇНСЬКЕ ГРАФІТІ : СПЕЦИФІКА ТА РЕГІОНАЛЬНІ ОСОБЛИВОСТІ - ЧІКАРЬКОВА , Марія (УКРАЇНСЬКА КУЛЬТУРА : МИНУЛЕ, СУЧАСНЕ, ШЛЯХИ РОЗВИТКУ, 2026)
Розглянуто феномен українського графіті як специфічного складника візуальної культури міського простору, проаналізовано його тематичну палітру та регіональну диференціацію. Авторка наголошує, що на розвиток цього виду мистецтва вплинули як традиції хіп-хоп культури, так і прагнення вітчизняних райтерів інтегруватися у глобальний художній контекст. Підкреслено, що українське графіті пройшло складний шлях від андеграундної діяльності, прихованої від широкого загалу, до публічного мистецтва, що активно обговорюється в соціальних мережах та висвітлюється в медіа. Особливу увагу приділено регіональним особливостям вуличного арту в Україні. Визначено, що Луцьк відіграв унікальну роль у становленні цього напряму через свою географічну близькість до кордону, що сприяло швидшому проникненню інформації про вуличну культуру. Проаналізовано досвід Києва як центру концептуального муралізму, зокрема через творчість групи «Interesni kazki», чиї роботи прикрашають фасади багатьох країн світу та вирізняються філософсько-містичною тематикою. Досліджується трансформація тематичних акцентів у роботах українських митців. Зазначається, що зазвичай увага зосереджується на постатях митців, національних орнаментах та політиці. Наведено приклади патріотичного графіті в Дніпрі, політичної карикатури в Одесі та масштабних муралів у Харкові. Окремо розглянуто досвід Чернівців, де вуличний арт представлений як легальними стінописами на історичну тематику, так і дискусійними роботами в двориках і під’їздах. Проаналізовано технічну специфіку українського графіті. Автор пояснює низьку поширеність екографіті та лайт-графіті кліматичними чинниками та браком спеціалістів із культурного менеджменту. Висвітлено роль фестивалів («Алярм», Lviv graffiti jam) та документальних фільмів у популяризації культури райтерів. Робиться висновок, що сучасне графіті в Україні стає вагомим чинником трансформації урбаністичного ландшафту, де співпраця влади з художниками сприяє естетизації міст та привабленню туристів. Попри те, що в законодавстві немає чіткої регламентації цього виду діяльності, графіті впевнено переходить із розряду «вандалізму» до статусу концептуального мистецтва.